Merimiäste läksilaul

Laulu sana https://www.youtube.com/watch?v=aovXrEz-f84&t

Ulos mailmaha viä meijä jäljetön diä merell laudottem bääll. Kauas pois pala miäl, kauas sinn, misä auring ai lämmindäs lua, misä huajuvap palmu meill varjoas sua. Ko siällt tarppeks o ollt, ni mek kotti jällt tlee. Hiivuvee, haaluvee, hiivuvee! Laulu löytyy digitoituna Raita-tietokannasta: Meripoikain lähtölaulu (tietoa tiedostosta) 2. Meri käy, must o yä, purjep paukku ja lyä. köyde vingu ja soi. Kapteen huuta: ”Ohoi, ylös mastoihi reivaman goht joka miäs, ny o viimäne hetk meijän dullk kukatiäs!”   Jumal tiätä, jos koska mek kotti jällt tlee. Hiivuvee, haaluvee, hiivuvee. 3. Meri rynnist ja riäh, nous ja vahtopäis kiäh, katkas köyde ja puu, – Ni me vastusta snuu! Meijä rohkeutt vasta snuu voimas ei aut. Jos es voitto meills sua, meill o aaloisas haut. Brassip piukkan, gyll kerra mek kotti jällt tlee! Hiivuvee, haaluvee, hiivuvee. 4. Nii ett flikk, älä itk, vaikk se matk o niim bitk, yli valdmeren gäy, misä rannoj ei näy. Jumal hallitte aalo ja taeva ja maa, jos hän dahto, ei kualem meit saalikses saa. Älä itk, rakas flikk, kyll mek kotti jällt tlee. Hiivuvee, haaluvee, hiivuvee. 5. Kyll se muuttu se retk; aika riamune hetk. Niingon gomppassi neul meijä astian geul käändy pohjossi. Lämmiä maa jäävät taa, kodoranna me nähd saa ja syndymämaa. Ilo sillo o suur, ko mek kotti jällt tlee. Hiivuvee, haaluvee, hiivuvee.